Deci, încă o dată formatul unei adrese IP în acest caz IP versiunea 4 este un număr binar de 32 biți.
Ea este împărțită în patru părți sau patru octeți care sunt de 8 casă sau un octet în dimensiune.
Deci, o adresă IP ar putea fi scrisă în binar în notație zecimală zecimală sau ar putea fi scrisă
după cum urmează.
Notă zecimală zecimală.
Deci, doar pentru a rezuma o spun pentru numărul de octeți sau 32 de biți număr în mod tipic scris în notație zecimală punctată.
Dar trebuie să știți că este de fapt o adresă binară de 32 de biți.
Consultați videoclipurile binare.
Dacă nu sunteți sigur de formatarea sau conversia binar în zecimal și înapoi și octet este 8
pariuri binare toate un octet un octet echivalează cu opt biți binari.
Deci, nici o prevedere pentru îmbrăcăminte nu constă în patru octeți, cum ar fi extra X, pentru a adăuga extra X în cazul în care X
este un octet sau 8 biți sau un octet.
Acum, folosind analogia stradală din nou, este posibil să aveți același număr de casă pe străzi diferite.
Deci, casa ar putea fi o stradă Oxford, precum și strada Cambridge.
Casa Number One ar trebui să nu apară de două ori pe aceeași stradă.
Dar numărul unu este permis pe diferite străzi în același mod aici.
Este posibil să aveți numărul unu pe Rețeaua 10, dar un câine 1. 0 slash 24, precum și numărul unu
în rețea 12:48 1. 0 presărat 24 același număr poate apărea pe diferite rețele.
Voi explica asta în 24 de minute.
Când discutăm despre moscheile din rețea, dar în acest exemplu avem o rețea de până la 1. 0 și a spus
la un moment dat 1. 0 și este posibil ca mai multe dispozitive cu porțiunea gazdă a adresei
IP să fie setată la aceeași porțiune gazdă să apară de două ori ca și în acest exemplu sau de multe ori într-o rețea sau pe internet.
Atâta timp cât porțiunea de rețea este diferită acum un lucru pe care îl veți învăța despre rețea
este că lucrurile se schimbă în mod constant în cadrul clasei sau rețelele clasice au fost utilizate în Internet
începând cu 1981 până la introducerea de clasă în domeniul de rutare în 1993, cyder sau CIDR.
Acum, înainte de anul 1993, clasele de adresă au fost folosite pentru a împărți spațiul de adrese IP versiunea 4 în cinci
clase de adresă.
Cei trei pe care ne vom concentra aici sunt Clasa A B și C care sunt utilizați pentru
orice trafic de cost plus D este utilizat pentru multicast, iar clasa C este rezervată pentru scopuri viitoare sau experimentale.
Clasele au fost înlocuite în versiunea IP IP 6 versiunea 6 și nu utilizează clase de adrese, iar în IP
versiunea 4 clasele de adresă au fost înlocuite cu cyder.
Astfel, diferitele clase de adrese B și C au fost folosite pentru a găzdui rețele de dimensiuni
diferite care au ajutat la clasificarea acestor rețele.
De exemplu, o adresă clasică acceptă aproximativ 16 milioane de adrese IP.
Deci, încă o dată am avut plus un b și c ..
Acestea au fost înlocuite cu înlocuirea cu cyder.
Vom vedea IDR și clase de adresă, cum ar fi A B și C au fost determinate și apoi alocate de către proprietar
sau numere de Internet atribuite sau 30.
Acest format nu este utilizat în întregime în formatul său original.
Astăzi are o intrare pe Wikipedia care prezintă lista adreselor de clasă.
Deci, fiecare clasă o adresă are aproximativ 16 milioane de adrese IP.
Și dacă vom parcurge lista, vom vedea diferite exemple.
AT & T au 12 Xerox 13 HP 15 Dec. 16 astfel încât 15 și 16 sunt acum deținute de HP.
Apple are 17 MIT 18 Ford 19 și așa mai departe și așa mai departe.
Deci, observați ca un exemplu propriu Apple 17. 00 doats arrow slash 8 Apple are 16 adrese particulare IP care fac
parte din clasa A.
Deci, în formatul inițial de adresă IP pe o adresă constă din opt biți de rețea și 24 biți gazdă.
Prin urmare, este scris ca formă care denotă opt pariuri de rețea.
Acum, acest lucru a fost bine atunci când Internetul a fost mic, dar a devenit rapid un factor limitator și, prin
urmare, au fost introduse mai multe adrese cu o dimensiune diferită și porțiuni de rețea.
Prin urmare, avem clasa de clasa B si de clasa C adrese.
Rețineți încă o dată că adresele complete de clasă au fost înlocuite în 1993 cu un complot în domeniul de rutare
sau C ID se numesc și cyder.
Cu toate acestea, este posibil să întâlniți în continuare comenzi care utilizează formatul de adresă clasică.
Un exemplu în acest sens este comanda netă de lucru în cadrul protocoalelor de scriere.
De exemplu, dacă utilizați comanda de rețea pe un proces de rutare a cablurilor, comanda este scrisă
într-un format de clasă complet.
De asemenea merită să cunoaștem un pic de istorie și să înțelegem de ce avem probleme cu lipsa
de abordare IP azi.
Prin urmare, merită să învățați despre adrese complete pentru completare.
Distrugerea adreselor a fost inițial utilizată pentru a încerca să salveze sau să păstreze adresele IP, dar
nu a funcționat în formatul său original și astfel a fost extinsă și schimbată de o parte bine explicată de către cyder într-un moment.
Să examinăm mai întâi diferitele clase de adrese în detaliu.