Acum, despre măștile de subrețea.
Am menționat măștile de subnet de câteva ori.
Ce este masca de subrețea.
Ce face.
Ei bine, o mască de subrețea este utilizată pentru a determina care parte a unei adrese IP este partea de rețea și
care parte a adresei este porțiunea de gazdă.
Acest lucru permite unui PC, de exemplu, să determine dacă un dispozitiv cu care dorește să comunice este un dispozitiv
la distanță sau un dispozitiv local.
Deci, aici este un exemplu avem un PC cu adresa IP 10 punct unul care a vrut ca unul și un alt PC cu
o adresă IP de la 10 la unul la doi la unul atunci când PC-ul din stânga vrea să înainteze trafic la
PC-ul din dreapta cu adresa IP a oferit una până la două.
Are PC-ul pentru trafic pe segmentul local sau îl transmite la gateway-ul său implicit.
Dacă aceste două dispozitive se află în aceeași subrețea, pot comunica direct fără utilizarea unui
gateway implicit.
Dar dacă se află pe subrețele diferite, PC-urile vor transmite traficul către gateway-urile lor implicite, ceea ce va face
interviul LAN de intervievare.
Dacă se află pe terenul local sau în rețeaua locală, ca exemplu, toate au deranjat traficul
dacă traficul este transmis unui router tradițional.
Deci cel puțin trei comutatoare pot face rutarea între două routere rotitoare villans ruterul meu de trafic între aceste
două dispozitive.
Dacă se află pe subrețele diferite, dar cum ați determina dacă aceste două dispozitive se află pe aceeași subrețea
sau dacă se află pe subrețele diferite.
Acum o să explic acest lucru în detaliu în următoarele câteva minute.
Dar ca exemplu 10. 0 întrebat 1. 1 și Tendo wonder 2. 1 sunt în aceeași subrețea dacă folosesc
o moschee de 16 secunde.
Cu toate acestea, dacă folosesc o moschee de 24, înseamnă că dispozitivele se află pe subrețele diferite.
Așadar, permiteți-mi să explic că, în mod mai detaliat, moscheea Dittrich permite unui dispozitiv să determine încă o
dată ce parte din adresă este porțiunea gazdă și care parte a adresei este porțiunea de rețea.
Acest lucru permite unui PC local ca exemplu pentru a determina dacă dispozitivul cu care dorește să comunice
se află într-o rețea la distanță și este astfel accesibil prin gateway-ul implicit.
Sau dacă dispozitivul se află pe subrețea locală și, prin urmare, nu necesită utilizarea unui gateway implicit, spunem că
PCa și PC-ul se află pe aceeași subrețea, nu este necesar niciun gateway implicit.
Dar dacă se află pe subrețele diferite, atunci ar fi necesar ca un gateway implicit să facă
rutarea între cele două PC-uri.
Deci, în esență, ceea ce face o mască de rețea.
Acum, după cum am explicat că rețelele B și C au moschete implicite, care sunt cunoscute și ca moschei naturale într-o
adresă de clasă A, primul octet este rețeaua într-o adresă de clasă B, primele două octete fiind de rețea și
cu o adresă de clasă C primele trei octeți ale porțiunii de rețea.
Voi explica măști de subrețea mai complicate în videoclipurile care trimit.
Dar să începem cu câteva exemple simple.
În acest exemplu, avem o clasă o rețea care nu a fost trimisă într-o rețea, moschea implicită este de departe
de 5. 0 0. 0.
Deci, dacă ne uităm la o adresă, cum ar fi 10 punct unul la unu și convertiți-l în binar, acesta va arăta după
cum urmează.
Acum, uitați-vă la următoarea moschee 2 4 5 în binar este egală cu 8 binare 0 în zecimale echivalează cu
8 zerouri binare.
Așadar, convertirea moscheei în binar ne arată că porțiunea de rețea este alcătuită din contigue sau din
cele continue, pornind de la partea stângă.
A 1 în binar în moscheea de rețea indică o rețea zero în binar în moschee de rețea indică
gazdă.
Deci, în acest exemplu, această parte a adresei este o rețea și această porțiune a adresei este gazdă.
Prin urmare, acest dispozitiv cu adresa IP a oferit unul dar unul care se află pe rețeaua 10. 00 la 0.
Aceasta este porțiunea de rețea și aceasta este porțiunea gazdă.
Acest dispozitiv cu adresa IP 10. 0 1. 1 unul este pe rețeaua 10, astfel încât
atunci când lucrăm în rețea și gazdă porțiuni de o adresă urmați aceste două simple reguli orice biți de adrese care
au o moschee corespunzătoare, care a stabilit la unul în binar reprezintă rețeaua în biții de adrese care au o moschee
corespunzătoare, dar setată la zero reprezintă gazda.
Deci, unul în binar înseamnă rețea 0 în binar înseamnă gazdă.
Deci, în acest exemplu, 10 este rețeaua deoarece acestea sunt cele din moschee în binar.
Astfel, ID-ul de rețea este setat la 10.
Observați că aceste octeți sunt populate de zerouri binare care înseamnă gazdă.
Deci ID-ul gazdei este egal cu 1 punct 1. 1.
Prin urmare, în rezumat, rețeaua este de 10.
Partea gazdă a adresei este 1. 1 1.
Iată un alt exemplu.
Amintiți-vă orice biți de adrese care au o moschee corespunzătoare, dar setat la 1 în binar reprezintă mozaic orice
bits de adresă care au o moschee corespunzătoare, dar setat la 0 în binar reprezintă nod ID.
Deci aici avem o adresă de clasă A.
Unul a vrut unul.
Dar notați diferența.
Moscheea de rețea în acest caz este adevărată 5 5 5. 5 5. 0 etc. astfel încât convertirea 1. 1 la 1. 1 la binar ne
oferă următoarele.
Luând moscheea de rețea și transformând-o în binară, ne dăm următoarele.
Observația 205 este egală cu cele 8 binare, ceea ce înseamnă că acea porțiune a adresei este o rețea,
astfel că ID-ul rețelei este unul punct unul și uita la partea rămasă a adresei care
este populate cu zerouri binare în moscheea de rețea înseamnă că o ușă unul este partea gazdă a adresei.
Cu alte cuvinte, rețeaua este un punct 1. 0 la zero, cu o porțiune gazdă de una.
Am găsit unul în acea rețea.
Moscheea este 2 5 5 5 0 0.
În acest exemplu, este ușor să vedeți partea din rețea a adresei deoarece avem 2 4 5 2 5 5 în
moscheea de rețea.
Trebuie doar să știți că lucrurile pot fi mult mai complicate decât ceea ce vedem în aceste exemple.
Veți vedea că atunci când ajungem la videoclipurile trimise, aceste două exemple sunt simple, deoarece este ușor să
recunoaștem care parte este o rețea și ce porțiune este gazdă.
În videoclipurile de prezentare vă voi arăta exemple mult mai complicate și în aceste exemple
este mai dificil să determinați ce parte este rețeaua și ce porțiune este gazdă.
Deci, în rezumat, cum arată un dispozitiv dacă un alt dispozitiv este local la distanță.
Deci, primul lucru pe care îl va face este să verificați porțiunea de rețea a adresei sale locale și apoi
să o comparați cu adresa celeilalte gazde.
Dacă partea de rețea a adresei este aceeași, dispozitivul local știe că celălalt dispozitiv este local pentru
el însuși.
Dacă porțiunea de rețea nu este aceeași, dispozitivul local știe că celălalt dispozitiv este la distanță.