Protocoalele de rutare utilizează criterii diferite pentru a determina cea mai bună parte a unei destinații.
Ca un exemplu cu rute statice, administratorul
decide ce cale va avea traficul.
Cu numărul RIP de hamei este factorul sau criteriile determinante
și cu lățimea de bandă OSPF este factorul determinant.
Noi, ca oamenii, facem acest lucru tot timpul când conducem de la punctul A la
punctul B, vom determina cea mai bună cale pe care o vom lua
pe baza unor criterii precum limita de viteză, congestia pe
o autostradă sau autostradă, timpul pe care
îl avem și, probabil, criterii, în esență, lucrați la cel mai bun traseu
de parcurs de la punctul A
la punctul B, pe baza unor criterii importante pentru dvs.
De obicei, pentru a obține de la punctul A la punctul B în cel mai scurt timp posibil.
în același mod în
această topologie atunci când traficul este trimis de la San Francisco la
San Jose ce cale va lua traficul?
ca exemplu, atunci când se utilizează protocolul RIP de rutare RIP ar
trimite traficul direct de la San Francisco la San Jose RIP nu ia în considerare
lățimea de bandă, deci dacă am avea o rețea
de 10. 1. 1. 0 în San Francisco și
o rețea de 10. 1. 2. 0 în
San Jose RIP ar urma calea directă între cele două rețele și
asta pentru că numărul de hamei este mai mic decât trecerea prin New York.
RIP nu va trimite trafic prin New York,
va trimite traficul direct între San Francisco și San Jose RIP, cu toate acestea,
nu ia în considerare lățimea de bandă a legăturilor astfel încât, chiar dacă există
mai puține hamei, ar putea
fi mai rapid să trimiteți traficul prin New York mai degrabă decât direct.
OSPF, pe de altă parte, ia în considerare lățimea de
bandă, astfel că, în acest caz, OSPF ar trimite traficul prin New York,
deoarece viteza de legătură este mai mare.
OSPF este un protocol de rutare mai puternic și ia decizii mai bune deoarece ia
în considerare lățimea de bandă la determinarea celei mai bune căi.
RIP nu arată pur și simplu numărul de hamei de la punctul A la punctul B.
aceasta este o topologie de bază foarte pur folosită
ca exemplu pentru a vă arăta cum protocoalele de rutare determină cea mai bună cale
sau cea mai bună rută către o destinație.
Moralul istoriei este următorul: protocoalele diferite de
rutare au criterii diferite pentru a determina cea mai bună
cale de la A la B.
OSPF ia în considerare din nou lățimea de bandă la determinarea celei mai bune căi.
RIP nu, unele protocoale de rutare vor lua decizii mai bune decât alte rute protocoale.
În general, astăzi veți utiliza fie OSPF, fie EIGRP în majoritatea rețelelor de companii.
EIGRP este un protocol popular de rutare atunci când aveți o rețea Cisco numai.
EIGRP este un protocol propriu de rutare Cisco și poate să nu fie suportat
de alți furnizori. OSPF este un protocol standard
de rutare standard și este, prin urmare,
mai bine de utilizat atunci când aveți o rețea cu mai mulți furnizori.