Va fi ruterul 1 capabil să ping loopback-ul routerului 3?
pe router 3 se configurează un loopback ca 3. 3. 3. 3 este disponibilă
în tabela de rutare a
ruterului local ca o interfață conectată direct onloopback 0.
Va putea routerul 1 să pingă acel loopback?
și răspunsul este nu, deoarece routerul 1 nu are o
rută spre interfața cu loopback. putem dovedi că prin folosirea comenzii ship din traseu remarcă
din nou că nu există nici o
rută la 3. 3. 3. 3
debug pachet ip face ping remarcă din nou inutil.
Deci, router-ul nu știe cum să ajungă la acea loopback, așa
că ar trebui să configurem rute statice pentru acea loopback.
Deci, iată întrebarea: câte rute statice ar trebui
să configuram în această rețea pentru a permite o conectivitate completă?
Pentru a răspunde la întrebarea cu privire la care rețele nu sunt conectate direct la router 1.
Routerul 1 are această loopback și această rețea este conectată direct la ea, dar
rețeaua 2. 2. 2. 2 această rețea 10. 1. 2. 0
și această rețea 3. 3. 3. 3 nu sunt conectate la
routerul 1, deci 3 rețele ar trebui să fie configurate pe router 1.
pe routerul 2 această rețea și această rețea sunt conectate direct la router, putem
demonstra că prin utilizarea comenzii ship
remark route 3 rețelele sunt conectate direct la routerul 2 dar
această rețea și această rețea nu sunt conectate direct.
așa că am avut 3 pe router 1, trebuie să configurați 2
rute pe router 2 pe router 3, această rețea și această rețea
sunt conectate direct, dar această rețea această rețea și
această rețea nu sunt conectate direct, astfel că routerul 3 are nevoie de 3 căi statice.
Deci, în această topologie mică folosiți această rețea, după
cum se arată în diagrama, aș fi nevoie să adaug în total 8 rute statice.
3 + 2 + 3 cu toate acestea pe router 1 Am adăugat câteva
rețele suplimentare 10. 1. 1. 2 și 10. 1. 10. 0, ceea
ce înseamnă că trebuie să adăugăm două
rute suplimentare la ruterul 2, plus două rute suplimentare la
ruterul 3, presupunând că nu este rezumat.
Deci este destul de mult de lucru.
Deci, aceasta este problema cu rutele statice, poate fi o mulțime de
lucru, mai ales dacă aveți o topologie mare.
Așa că fugi include ruta îmi va arăta
rutele mele statice în configurația de rulare a routerului în momentul în care am configurat doar
1, așa că va trebui să tip
rute IP 2. 2. 2. 2 și
următoarea hamei 10. 1. 1. 2 care adaugă
acel traseu la tabela de rutare a ruterului și
trebuie să fac ceva similar pentru loopback-ul router-ului 3 Notă aceeași adresă de IP următoare hamei
este utilizată din punctul de vedere al routerului următoarea adresă IP hamei
este această adresă IP atunci când ajunge
la oricare dintre aceste 3 rețele.
Deci, poate router 1 ping 3. 3. 3. 3? Nu, nu poate, de ce?
Deci, dezactivați depanarea, să încercăm din nou.
Putem ping 3. 3. 3. 3?
Nu, să vedem dacă există o problemă, deci să
folosim comanda traceroute 3. 3. 3. 3 Notă pentru
a ajunge la 3. 3. 3. 3 comanda traceroute mi-a arătat că ruterul
1 trimite traficul la 10. 1. 1. 2
și asta pentru că acea rută este în tabela de rutare locală a routerului 1,
dar când ajunge la ruterul 2, acesta nu reușește.
Deci, routerul 1 trimite traficul către routerul 2
ruterul 2, cu toate acestea, atunci când primește traficul de la router 1 nu știe
unde 3. 3. 3. 3 este.
Deci, pentru a dovedi că să facem un pachet IP de depanare pe router 2.
Voi pinge loopback-ul router-ului 3 de la router-ul 1, astfel încât traficul va merge de la
router 1 la router 2 și apoi să
vedem ce se întâmplă sperăm,
merge bine la router 3, dar nu-i așa?
Și putem vedea aici că ruterul 2 spune că un host nu poate fi trimis la
10. 1. 1. 1 pentru rețeaua 3. 3. 3. 3
router 2 nu știe cum să ajungă la această rețea de destinație și, prin
urmare, spune că rețeaua 1 a router-ului este inaccesibilă.
Acesta este un exemplu al paradigmei hamei de către hops, utilizat în IPv4 și IPv6.
Hip hop-ul prin paradigma înseamnă că fiecare
router face propria decizie de rutare locală independentă de alte routere.
Deci doar pentru că routerul 1 știe cum să ajungă
la router 3 nu înseamnă că routerul 2 știe cum să ajungă la router 3.
Routerul 1 știe doar următorul hop în calea
pentru a ajunge la acea destinație și nu
cunoaște întregul traseu, deci ru ip router Notificarea 1 știe că pentru a ajunge
la această rețea 3. 3. 3. 3 trebuie să trimită
traficul către ruterul 2, dar se
bazează pe routerul 2 pentru a ști ce să facă cu traficul.
Și în acest caz, routerul 2 nu știe cum să ajungă la router 3,
așa că masajul inaccesibil este trimis înapoi la router 1.
Deci, încă o dată, pe ruterul 2, nu există trasee statice.
Așadar, trebuie să configurez un traseu static pentru loopback-ul routerului 3 și în acest caz, observați că
următorul hop din punctul de vedere al routerului 2
este de 10. 1. 2. 2
Acum, ping-ul reușește? Și răspunsul este da.
ping-ul reușește, deoarece atunci când routerul 1 fixează loopback-ul routerului 3 și înaintează
traficul către ruterul 2.
Routerul 2 știe unde să trimită traficul, deoarece acea rută
este în tabela de rutare locală și poate, prin urmare, să înainteze traficul către ruterul
3 și în acest caz routerul 3 știe cum să
revină la 10. 1. 1. 1, astfel încât pingul reușește.
putem vedea că pe ruterul 3, că trimite un răspuns la 10. 1. 1. 1 din 3. 3. 3. 3 Acum, iată o altă
întrebare: dacă ne uităm la tabela de rutare a ruterului 2,
se spune că următorul hop este de 10. 1. 2. 2, dar nu
ne arată că traficul trebuie să iasă din F0 / 1
mai degrabă decât F0 / 0 cum arată router-ul ce interfață să utilizeze?
Ei bine, știe că această adresă IP face parte din această subrețea și că subnetul este conectat direct
la F0 / 1, astfel încât routerul 2 știe că
ajunge la 3. 3. 3. 3 trebuie
să transmită traficul la
această adresă IP și această adresă IP face parte
din această rețea care este disponibilă prin
această interfață, astfel încât să știe să
transfere traficul din această interfață locală,
putem vedea că în tabelul CEF
folosind comanda arată ip cef show ip cef ne
arată că această rețea este disponibilă prin intermediul acestui next hop din această interfață.
Deci, cu redirecționarea expresă de
la Cisco, routerul pre-construiește această informație în tabela CEF, astfel încât
nu trebuie să facă o căutare dublă pe tabela de rutare.
în vremurile vechi când traficul a ajuns în această rețea, routerul ar trebui să facă o
căutare dublă, cu alte cuvinte, ar fi
această intrare în tabela de rutare și apoi trebuie să se uite la această intrare
în tabela de rutare pentru a determina interfața de ieșire .
Acum, informațiile sunt pre-construite în tabelul
CEF pentru a accelera redirecționarea traficului.