În secțiune vom discuta traducerea adreselor de rețea sau nu și traducerea adreselor de port
sau pat.
Vom discuta de ce este necesar Knecht.
De ce folosim astăzi rețelele în rețele.
Vom discuta, de asemenea, diferența dintre Nat și Pat și vom discuta despre supraîncărcarea termenului Cisco,
ceea ce înseamnă că o mulțime de ingineri de rețea vorbesc despre asta, deși înseamnă în realitate ambalate.
Așadar, trebuie să înțelegem diferențele dintre acești doi termeni.
Și ca întotdeauna aș vrea să demonstrez cum să configurez Nat folosind interfața de linie de comandă.
Ne vom uita la diferite tipuri de a nu include static și nu dinamic Nat și Pat sau supraîncărcări așa cum
o numesc Cisco înainte de a merge mai departe.
Iată o demonstrație.
Am dezactivat toate cartelele de interfață de rețea de pe PC-ul meu.
Cu excepția plăcii de interfață wireless.
Când mă uit la detaliile acelei cărți văd că adresa mea IP este 1 9 2 1 6 8 1 89 și voi avea un
gateway implicit de 1 9 2 1 6 8 1 2 5 4 Pot să văd că într-o CMD prompt ca un exemplu.
Deci, pe configurația IP a PC-ului meu, vezi adresa IP, vezi gateway-ul implicit.
Pot ping Google dot com, așa
că am primit răspunsuri de la Google dot com.
Pot accesa Google dot com.
Deci, aici este site-ul Google.
Dar când introduc adresa IP în Google, Google mi-a spus că aceasta este adresa mea IP publică.
Configurația IP din nou îmi arată că adresa IP internă sau adresa IP privată este 1 9 2 1 6 8 1 89.
Dar adresa mea IP publică este asta.
Deci, în acest exemplu routerul meu de internet acasă este conectat la Internet și acest traseu este
configurat cu DHP.
Distribuie adresele IP pe dispozitive interne folosind DHP.
Și una dintre acele adrese IP a fost alocată PC-ului meu local, dar când mă duc
pe internet adresa mea folosită este o adresă IP publică, astfel încât o traducere a adresei de rețea traduce în
esență o adresă IP privată, care este non-radicală pe Internet, adresați-vă adresa IP publică este de obicei alocată
de furnizorul dvs. de servicii, care, în cazul meu, este British Telecom sau BT.
Aici, în Regatul Unit, în rețele mari, companiile își pot înregistra propriile adrese
IP publice. Iarwi sunt exemple cunoscute de Hewlett-Packard de 15 dolari. 00 flechette și 16 Apple proprii 17 MIT 18 înainte 19 AT & T
32 și așa mai departe.
Iar IBM este un exemplu de nouă seră sera sera.
De exemplu, dacă lucrați cu HP sau cu un măr, este posibil să nu utilizați o adresă IP privată, cum ar
fi aceasta.
Puteți avea de fapt o adresă IP publică alocată PC-ului.
Acestea sunt adrese IP publice lizibile la nivel global care au fost înregistrate de unele dintre
cele mai mari companii din lume, dar adresele IP se epuizează.
Deci, în majoritatea afacerilor mici mijlocii astăzi veți folosi o adresă IP privată intern.